www.HoundDawgs.org
Nei, ned med hodet!
Skyt skarpskytteren. Du blir her, forstått?
Bill!
Vær så snill Bill, ikke gå fra meg. Jeg vil ikke dø!
For helvete, gutt.
Nei, Bill, vær så snill.
Vær så snill...
Bill! Bill, ikke gå.
SJU ÅR SENERE
Våkn opp, Bill.
Kom igjen, våkn opp!
Luther, ikke skyt ham.
Ingen skal skyte. Vi skal bare føre Bill til fengselet.
Til fengselet? Jeg har ikke gjort noe.
- Du solgte en hest og ei vogn til Sam. - Litt handel er ikke forbudt.
- Eide du hesten og vogna? - Hadde jeg hatt litt flaks, så.
Stå opp og kle på deg. Ikke prøv på noe.
Jeg har revolveren din.
La henne gå. Hun er en bra kvinne. Veldig begavet.
- Det kan du sitere meg på, kjære. - Takk. Jeg kommer og besøker deg.
Gå!
Fanken!
Jeg bommer nesten aldri.
Ditt våpen og mitt, takk.
- Tror du at du slipper unna? - Sam, åpne skapet.
- Gå inn. - Jeg klarer ikke trange rom.
Sam! Skapet, eller en kule?
- Du også, sheriff. Beklager. - Jeg skal ikke glemme dette.
Det gjør du nok ikke.
Inn med dere.
Jeg kommer etter deg, Billy.
Alle som går på toget må ha kjøpt billett.
Få se billetten, ma'am.
Sir!
Beklager. Billetten, eller penger å kjøpe en for.
Hickok!
- Kjenner jeg deg? - Korporal Fred Finley.
- Sørstatsuniformer, bak fiendens linjer. - Ja, selvsagt.
Gå til side, takk. Sir?
- Beklager, jeg er desperat. - Billettene, takk. Hva foregår her?
- Min venn har forlagt lommeboka. - Det skjer stadig vekk.
Jeg må likevel få se en billett.
Ikke bekymre deg. Jeg tar meg av det.
- Whiskeyselger? - Ja visst.
Bourbon, rugwhiskey, brandy. Fra Midtvesten til Omaha.
Passer deg som hånd i hanske, Ted.
- Du husker meg ikke, hva? - Favorittkorporalen min, tuller du?
Husker du Mattie, kusina mi? Jeg presenterte dere for hverandre.
Mattie, jøss.
- Fred Finley. - Bill Hickok.
- Whiskey. - 50 cent.
- Har du smakt Kentucky bourbon? - Sir...
Bill Poe, jeg eier dette stedet.
Bill. Bill Hickok.
- Ville Bill Hickok? - Jeg blir visst kalt det.
Gi Hickok en flaske fra mitt private lager.
- Er du interessert i å spille? - Takk, men jeg...
Ikke noe men...
Jeg kan motstå alt, unntatt fristelser.
Føl deg som hjemme, Hickok. Nyt din bourbon.
- Og spillet. - Takk for det.
- Så det er den berømte Ville Bill? - Han ser ikke helt stueren ut.
Jeg har visst forlagt lommeboka, mine herrer.
Om det ikke spiller noen rolle for dere, så er underskriften min god nok.
Husreglene. "INGEN PENGER, IKKE NOE SPILL".
- Syner du? - Jeg høyner. 20 til.
Vent, du er en jævla juksepave.
- Du har vunnet hver eneste runde. - Rolig, gutt. Sånt skjer i poker.
Selv ei blind høne kan finne korn.
Og hvem pokker er du?
Det der trengs ikke. Legg vekk våpenet. Du har mye å lære om poker.
Jeg kan godt lære deg. Ikke skyt ham, Sam. Han er bare guttungen.
Idioter.
Ha en god kveld, mine herrer.
- Hei, hei, hei. Hvilken er din hest? - Den der.
Hjertelig takk.
Nærmere bålet, så jeg kan se deg, takk.
- Hva vil du, gamling? - Begynn med å legge vekk våpenet.
Jeg heter George Knox. Jeg er borgermester her.
Jeg tenkte vi kunne gå et sted og ta en prat.
BORGERMESTER
Det pleide være rolig her.
Et sted å oppdra barn uten fare for kuler på avveier.
Det er ikke så rolig lenger.
Vi kunne trenge en som deg til å skape ro og orden igjen.
Kunne du tenke deg å være marshal i Abilene?
Hvorfor skulle jeg gjøre noe så dumt?
Av samme grunn som du nettopp avbrøt en krangel -
- og plasserte deg selv mellom den fyren og en kule.
Iblant må det en god mann til for å stoppe folk som har ondt i sinne.
Jeg er ingen god mann.
Vi har alle våre demoner.
- Hva er lønna? - 100 dollar i måneden.
Det er ikke nok.
150, og 10 dollar ekstra for hver mann du pågriper.
- For hver jeg skyter, da? - Det er ikke blodpenger.
10 dollar for hver mann du pågriper, ikke dreper. Har vi en avtale?
Ja.
Unnskyld at jeg spør... Hva skjedde med forrige marshalen?
- Han sluttet. - Han ble drept, mener du?
Det koster litt ekstra.
- Et sted å bo og noen nye klær. - Det skal vi ordne.
Marshal... greit.
Si fra om det skal være noe mer, mine herrer.
Takk, ma'am.
Om en uke er Abilene en øy -
- i et hav av texaskveg og texanere.
Med all respekt, borgermester, dette er en god og gudfryktig by.
Slutt å hykle, Jenkins.
Vi vet begge at Abilene kan lære Sodoma og Gomorra et og annet.
- Men er en revolvermann løsningen? - Det kan du banne på.
- Skal si du er stilig. - Visst pokker er jeg det.
Jeg skjønner ikke hvorfor jeg sitter her og du er der.
Stjal du ikke hesten min?
Jeg skal gi deg et råd, gutt.
Du sitter ved et spillebord og skjønner ikke at det er du som er idioten.
Jeg reddet livet ditt ved å bure deg inn. Du burde være takknemlig.
- Hva var det du slo meg med? - Ei diger flaske.
Whisky. Synd og skam.
Pang, du er død!
Hva driver du med? Forfølger du meg med denne her?
- Jeg vil bli lovmann når jeg blir stor. - Sier du det, du?
- Hvorfor er du ikke på skolen? - Du har ikke peiling.
- Det er lørdag. - Lørdag?
- Stikk. - Få revolveren min.
Nei, jeg beholder den. Jeg liker den.
Gi meg revolveren min, ditt svin!
Opp med hendene, din jævel!
Jeg så hva du gjorde med gutten.
Der forsvant flaksen. Fra nå av er hvert åndedrag en gave fra meg.
Du myrder vel ikke folk uten å gi dem en sjanse?
Jeg skal gi deg en lærepenge. Kan du danse?
Du er stilig i den der munduren.
Ro deg ned, så gir jeg deg revolverne mine.
- Det høres bra ut, hva? - Ja.
Din jævla drittsekk.
- Kan noen hjelpe meg? - Jeg overtar nå.
- Predikant... - Jeg er byens begravelsesagent også.
- Veldig praktisk. - Vi er en gudfryktig by, marshal.
Som det står skrevet: Man bruker det man har.
Beklager å måtte skuffe deg. Løft ham opp.
Han er din.
Det står også at den som venter på noe godt, ikke venter forgjeves.
Du burde ikke skyte folk, marshal. Sullivan var en god kunde.
- Kunden din prøvde å skyte meg. - Sully er harmløs.
Ingen er harmløs med en revolver og magen full av sprit.
Fra nå av overskjenker du ingen.
Jeg tar bare bestillinger.
Det eneste som kreves, er at de kan betale, sier Poe.
Velkommen. Gratulasjoner er vel på sin plass.
Ben, gi ham et glass av den fine whiskeyen.
Trengs ikke, Ben. Vi tar denne flaska.
Hva er det? Whiskey er vel whiskey?
- Jeg foretrekker mitt eget merke. - Det er ditt merke.
Alle disse er dine merker, om du ikke har fylt dårlig whiskey på fine flasker.
Hvor mye tjener du i måneden? 150? Det er ikke mye.
Her må det forandringer til.
Den første forandringen blir denne whiskeyen.
Jeg har en plikt overfor byens borgere.
- Får 50 ekstra i måneden deg fra det? - Nei.
Det andre som skal endres, er disse kortene.
Det ante meg at dette ikke var rent spill.
Du er en bra mann, Bill. Det skjønte jeg umiddelbart.
Hva med 100 i måneden?
Hva slags marshal ville jeg være om jeg ikke fulgte loven?
25 prosents andel i etablissementet er vel bra?
Tilbudet er ikke åpent for forhandlinger.
Du er pragmatisk, Bill. Den egenskapen verdsetter jeg hos en mann.
Lykken er ei dame og denne byr vi på.
Lykken er ei dame, men dette er ingen dame.
Når lyset slokkes, får du avgjøre det.
- Hvor mange er de? - Tre.
Det var ikke meningen å forstyrre. Vi skal eskortere deg til Poe.
Jeg kommer når jeg er klar.
- Ja visst. - Ut!
Lukk døra!
- Liker du det nye hotellet mitt? - Det er fint.
- Pang! - Du igjen, din lille rakkerunge.
- Joey. - Fin gutt du har her.
Pell deg ut, Joey. Den lille rakkeren tar etter moren sin.
Hun skjemmer bort gutten. La meg presentere deg.
Vår nye marshal, Bill Hickok.
Jeg håper vi kan fortsette diskusjonen vår.
Det er bedre der borte.
Unnskyld, får jeg presentere vår nye lovmann.
Denne åpenbaringen er forloveden min, miss Mattie Lyles.
Damer, det er en ære å få treffe dere.
Jeg håper dere vil se på meg som en beskytter og venn.
Dere kan be om mine tjenester når som helst.
Dere får ha meg unnskyldt.
Hei, elskling.
Jeg kan ikke nekte for at jeg fortjente det.
Jeg har ventet i 10 år på å få gjøre det.
Du er en drittsekk. Du stakk og kom aldri tilbake.
- Du kunne i alle fall ha skrevet. - Jeg dro i krigen, Mattie.
Hva hadde du ventet deg? Jeg var opptatt med å unngå kuler.
Jeg visste ikke hvor jeg skulle sove fra dag til dag.
Hvorfor er jeg ikke overrasket?
Det var hyggelig å treffe deg.
- Hvor mye? - Unnskyld?
Jeg kjenner deg. 200 dollar og du glemmer at du kjenner meg.
Jeg tjener ikke noe på å fortelle om deg til Poe.
Godt å se deg lykkelig.
- 300 for at du tier om dette. - Nå sårer du meg.
Da jeg var ung og dum, syntes jeg at du var flott.
Stilig. Nå ser jeg hvem du egentlig er.
Du er en løgner. Du lever i nået og har ingen ambisjoner.
Det stemmer ikke.
Du har bare ett spesielt talent:
Å drepe folk.
Stopp her.
La oss være alene litt, Jerry.
Hva er det som plager deg, Mattie?
Jeg forstår ikke hvordan de kan utnevne en sånn mann til marshal.
Skulle ønske du brukte innflytelsen din i byrådet til å bli kvitt Hickok.
- Var han i hæren med mannen din? - Nei. Jeg kjenner ham ikke.
Jeg kjenner typen. De bryr seg bare om fire ting: Skyte, drikke, spille...
Det siste kan du vel selv gjette.
Jeg kan vel gjette det siste, ja...
Ikke bry det søte hodet ditt med det.
Jeg tar meg av det.
Vi fortsetter, Jerry.
Sullivan! Opp med deg!
På tide å gå hjem.
- Jeg er hjemme. - Jobber du ikke?
Jeg er på jobb.
Jeg er arrestforvalteren.
Det var jo praktisk.
Jeg, da? Jeg har en gård som må pløyes.
Jeg skal gi deg et råd til, gutt.
Drikke, spille og skyte går ikke i hop.
Jeg snakker av personlig erfaring. Bli der til du har lært deg det.
- Da trenger jeg penger. - Penger?
- Til hva da? - Til frokost. Fangen må få mat.
På den annen side...
Lover du å følge mitt råd og være forsiktig med alkoholen -
- og ikke trekke våpen ved spillebordet, skal jeg la deg gå.
- Men jeg beholder revolveren din. - Det kan du ikke.
Det kan du ikke. Vær så snill...
Slipp idioten ut.
Kan jeg hjelpe deg, marshal?
Ja, selvsagt.
Jeg vil gjerne kjøpe en hatt.
- Hva slags hatt? - Hadde tenkt meg en damehatt...
Jeg har ikke greie på sånt, så jeg tar gjerne imot forslag, Mattie.
Du snakker som om vi kjenner hverandre.
Du kan kalle meg, Mrs Lyles, sir.
Mrs Lyles.
Navnet virker kjent.
Jeg vet at jeg har hørt det før.
Her. Ta den. Vi spanderer den.
Ta den og gå.
Nei, jeg insisterer på å få betale.
Det er en fin geskjeft du har her, Mrs Poe.
Jeg vet hva du tror. Ja, Philip skaffet meg denne butikken.
Og ja, jeg skal gifte meg med ham.
Vær grei og ta hatten og gå.
Jeg kjøpte hatten til deg, Mattie.
God dag, Bill.
Hva? Møkkasprederen trakk først.
Det var en ærlig kamp. Han fikk som fortjent.
Du drepte en ubevæpnet mann, Slade.
Herregud.
- Du tar deg av ham, predikant? - Ikke bekymre deg for det.
Jeg skal gi ham billett på første klasse rett ned.
Jeg snakker om gutten.
Greit...
Jeg må høyne, gutter.
- Hva pokker, Hickok?! - Han tilhører vel deg.
Han tilhører nok djevelen nå.
Du beordret svinet å skyte bondetampen.
Hvorfor skulle jeg det? Jeg hadde ikke noe ugjort med ham.
Slade fortjente dette. Goon, fjern dette møkkalasset.
Slå deg ned, Hickok, så jeg kan loppe deg for litt penger.
Herregud, de slutter aldri.
Joey!
Texanerne er her.
Bli nå ikke drept.
- Herregud! - Doc!
Ta det med ro! Jeg kommer.
- Jøss. Legg ham på senga. - Han er skutt.
- Hvor sitter kula? - I benet.
Ja vel, gutt. Herregud.
Vi må fjerne kula straks og stoppe blødningen.
Du må være modig. Jeg har ikke bedøvelse.
Du må lide deg gjennom det.
Vi kan gi ham en tår. Er det greit?
- Whiskey? Ærlig talt? - Ja visst.
Nei, glem det. Kom igjen nå. Du ser jo tøff ut. Vær modig nå.
Tell til 40. Ett, to...
Vi skal ingen steder. Ta tak i foten hans.
Hør på meg nå, Joey. Se på meg.
Har jeg fortalt om da jeg var speider for min venn general Custer?
Jeg var langt foran troppene.
Jeg ble avskåret av cheyenner.
De mest blodtørstige ville du kan tenke deg.
Jeg klarte å unnslippe dem og de jagde meg inn i en kløft -
- som hadde en veldig smal åpning, der kun én kom seg inn om gangen.
Jeg bestemte meg for å forsvare meg der. Jeg stilte meg opp og var klar.
Men de forsvant. Det ble stille.
Og pang! Så begynte skytingen.
Vet du hvem jeg så hodet til? En liten sørstatsfyr.
Han beveget seg sakte. Jeg satte en kule mellom øynene hans.
Kompisene hans klatret over ham for å komme seg inn.
Jeg skjøt en etter en.
Til slutt gikk jeg tom for kuler.
Jeg trakk kniven og rygget mot fjellveggen.
De var i ferd med å omringe meg.
Hva skjedde så?
Hva skulle jeg gjøre? Ingen våpen, og de var mange flere.
- Jeg hadde bare kniven min. - Hva gjorde du?
Jeg pisset på meg.
Bandasje. Du er flink.
Bare vær så rolig du kan.
Våpen er i alle fall bra for forretningene.
- George... - Kan jeg hjelpe deg, gutt?
Jeg antar du har hørt om unge Joey?
Det er ikke bra at en gutt ikke kan røre på seg uten fare for å bli skutt.
Og du kan forhindre at sånt skjer?
"Det er strengt forbudt å bære skytevåpen innenfor bygrensene."
Ingen våpen er tillatt. Man leverer dem fra seg i leiren eller på vårt kontor.
Er du sikker på dette, gutt?
Enkelte vil ikke bli glade for det.
De får bare leve med det.
BYEN ER ROLIG UNDER HICKOK. FLERE TOMME SENGER HOS POE...
Folk kan ikke henge i baren om de sitter i kasjotten.
Hvor skal jeg sove?
SKYTEVÅPEN FORBUDT INNENFOR BYGRENSENE
Jeg vil du skal vite at jeg fullt ut støtter deg i det du prøver å gjøre.
I prinsippet, ja.
Men vi må være litt praktiske.
Vi er ikke den eneste byen de kan drive kveg til.
Jeg har bestemt meg.
Ingenting kan forandre det. Det gjelder deg også.
Må jeg minne deg på avtalen vår?
Kork igjen flaska og legg den ned, vendt mot meg.
Jeg ser at mange av dere jævlene bryter våpenforbudet.
Jeg skal forklare det klart og tydelig for dere ved å ta korken av flaska.
Kan noen andre gjøre det? Om dere ikke kan, så gå til baren.
Lever inn våpnene deres til forvaring hos Ben.
Jeg vil gjerne prøve, marshal.
Sett en ny kork i flaska, Ben.
Snurr den.
- Hva kaller de deg, gutt? - Hardin. John Wesley Hardin.
- Er du født et sted? - Det er jeg.
- Det er best du drar tilbake dit. - Nei, jeg begynner å trives her.
Jeg kjenner deg igjen, du er ikke Hardin, du er Wesley Clemmons.
- Folk kaller deg Lille Arkansas. - Det er nytt for meg.
Du er kanskje nesten like rask som meg.
Ben, skjenk i et glass fra meg til Arkansas.
Resten av dere leverer inn våpnene til bartenderen. Sully henter dem siden.
Kan jeg hjelpe deg?
Ja, borgermester. Gjør noe med den unge marshalen din.
- Han jager kundene mine vekk fra byen. - Nå skal du høre på meg, din jævel.
Ingen hindrer dem i å drikke det skvipet du kaller whiskey.
Nå skal du høre på meg.
Uten forretningene mine hadde du ikke hatt en by.
Du ville blitt blåst vekk av vinden.
Det er ikke riktig å sette en manns levebrød på spill.
Jeg vil ikke se den unge marshalen din komme ut for en ulykke -
- når han utfører sine plikter.
Jeg står ved min beslutning. Kom deg vekk fra min eiendom nå.
Før jeg setter en kule i deg.
- La oss gi yankeen en lærepenge. - Vi rir til leiren og henter våpen.
- Og et godt rep. - Fest for Ville Bill, med slipstvang...
- God dag. - Kan jeg hjelpe dere?
- Vi liker ikke den nye ordningen. - Vi liker ikke deg.
- Sier dere det? - Det gjør vi.
Det er på tide du forlater Abilene... for godt.
Nestemann som rører seg, kapper jeg i to.
Stikk halen mellom bena og forsvinn.
Kom igjen.
Vi ses snart igjen.
Ha det bra, yankee.
- Hvordan var din dag, elskling? - Helt grei, Mattie.
- Hvordan var din? - Den var bra.
Jeg ser at du fant dem...
Perlene.
Jeg må ha tatt av meg halsbåndet da jeg gjorde rent.
Du burde være mer forsiktig.
La meg.
Sånn. Der hører de hjemme.
- Hva er du så oppskjørtet for? - Du skulle sett ham!
Ville Bill skjøt hundre mann! Han er en tøffing.
Hundre menn?
Ikke rør en muskel.
Du pleide å like at jeg rørte på meg.
Vet ikke om du er klar over det...
Du er en helt i Joeys øyne.
Gjør meg en tjeneste.
Si til ham at han ikke må bli som deg.
Jeg følger deg hjem.
Hvorfor ikke?
Hvem prøver du å beskytte?
Meg eller Poe?
Ned med hodet!
Pokker.
Gi meg to.
Hardin, du er ganske kjapp med revolveren.
De sier så.
Du er kanskje den raskeste av alle.
Jeg tar to.
Hva gjør du om Ville Bill ber om å få revolverne dine?
Han har ikke spurt ennå.
Kvegdriverne som kommer sørfra -
- mest fra Texas, de er ikke så glade i lovmenn nordfra.
Hvis noe skulle skje med Ville Bill, så trenger vi en ny marshal.
Vil du at jeg skal drepe Ville Bill for ingenting?
Man gjør aldri noe gratis. Det er utlovet en dusør.
- En dusør på 500 dollar. - Er ikke det ironisk?
Skuddpremie på en lovmann?
Er du med?
Om du så gjerne vil se Ville Bill død -
- hvorfor dreper du ikke ham selv, da?
Om man vil ha noe gjort riktig, hyrer man inn den beste.
Noe sier meg at du ikke er en ærlig mann, Poe.
La oss si at jeg er en hard nøtt å knekke.
På tide å ta en beslutning.
Noe må gjøres med Lille Arkansas.
Jævelen bærer revolverne sine åpenlyst.
Du kan sele på et muldyr, men det er hesten du lærer å løpe.
En skål for en lang natt uten hvile.
Lille Arkansas, jeg beordrer deg å komme ut.
Jeg venter ute på gata.
Beklager det uhøflige avbruddet.
Hold av siste dansen til meg.
Slipp våpnene, ellers arresterer jeg deg.
Du vil ha våpnene mine? Ja vel.
Ta dem.
Det du mangler i forstand, tar du jaggu igjen i mot.
Vet du ingenting? Jeg fant opp road agent's spin.
- Jeg visste ikke at du var så gammel. - Ja, det er artig.
Jo eldre jeg blir, desto mer lærer jeg.
Om du vil fortsette å lære, kan jeg passe på skyteren din.
Du ser at hanen er spent. Om noe skjer, så glipper tommelen -
- og du får en kule mellom øynene.
Hvorfor skulle jeg gi deg våpnene mine -
- om du likevel skyter meg i ryggen når jeg snur meg og går?
Der er du nok feilinformert. Jeg skyter aldri noen i ryggen.
Skal vi inngå et kompromiss? Hva sier du til en drink?
Det sier jeg ja til.
Det ryktes at du var nordstatsspion under borgerkrigen.
Det var en idiotisk krig.
Eneste måten å få våpnene fra meg på, er å drepe meg.
Jeg vurderer det.
Hvis jeg lar deg beholde dem, vil snart alle hjulbeinte svin i byen bære våpen.
Det kan jeg ikke tillate.
Jeg forstår problemet ditt.
Men jeg er ikke klar til å dra videre ennå.
Og jeg gir ikke fra meg våpnene mine.
- Du minner meg om noen. - Må være en stilig fyr. Hvem?
Det er ikke viktig. Poenget er at du har potensial.
- Du kunne duge. - Til hva da?
Vil du at jeg skal bli lovmann?
Du får 100 dollar i måneden. Mye mer enn man får for å drive kveg.
- Hva sier du, Lille Arkansas? - Poe tilbød meg 500 for en dagsjobb.
Du kan komme deg ut herfra med våpen på to måter:
Med føttene først, eller med det skiltet på brystet.
Får jeg spørre deg om noe? Hvorfor kaller du meg Arkansas?
Skulle du være John Wesley Hardin, ville jeg bli nødt til å henge deg.
Jeg tar ofte forskjellige ruter for å forvirre eventuelle snikskyttere.
Ville ikke rifle vært mer effektivt enn hagle?
Dette er forebyggende medisin.
En avsagd hagle er rimelig avskrekkende.
Jeg har aldri trengt å skyte to ganger mot samme mann.
Det er noe du må lære deg om dueller.
Samme hvor rask du er, er noen alltid raskere.
Jo oftere du bruker våpenet, desto før støter du på ham.
Jeg antar jeg har litt tid på meg ennå før jeg møter ham.
- Siste sjanse! Gi meg våpnene, Arkansas. - Kom og ta dem, marshal!
- Vil du bli med opp? - Ikke i kveld, elskling.
Men takk skal du ha.
Du kan anse det som gjort.
Det er mange loffere her. Hold øynene åpne.
Lovens håndhever har ingen venner og få sympatisører.
- Litt velvilje kan være livsfarlig. - Jeg har ikke tenkt å dø på den måten.
Jeg tror ikke du har...
- Ser du ham? - Ja visst. Jeg traff ham.
- Ser du ham ikke? - Jo, selvsagt gjør jeg det.
- Kjenner du denne spradebassen? - Ja, jeg kjenner ham.
Flaks at han er like god til å skyte som du er.
Du drepte nettopp en gammel mann, marshal.
Nå skal du møte din skaper.
Vi ses i helvete, Hickok!
Jeg vil hjelpe marshalene!
Hold deg unna Ville Bill.
Du får verken treffe ham eller snakke med ham igjen.
Hører du?!
Når jeg ser mot et eller annet lys -
- så ser jeg en glorie like klar som januarsola.
Du har en hinne over øynene.
Du vil se helt greit en stund.
- Men om fem år... - Hva mener du?
Du kommer til å bli helt blind.
Jeg kan ikke hjelpe deg. Men du kan hjelpe deg selv.
Dette er et tidspunkt da du er nødt til å ta en beslutning.
Du kan velge ynglingens vei. Den ansvarsløse og dumme veien.
Eller så kan du velge en annen vei...
...og bli en mann.
Mener du at jeg skal pløye åkrer?
- Er det noe sånt du foreslår? - Få deg et enklere yrke.
- Begynn å leve et annet liv. - Dette er det eneste jeg kan.
Du kan ikke blåse i dette.
Det går ikke. Det forsvinner ikke av seg selv.
Greit... Jeg vil sette pris på om du holder dette for deg selv.
Du er pasient og jeg er lege. Det er konfidensielt.
La det forbli konfidensielt, ellers blir kona di enke.
Jeg mener det. Jeg har sett deg drikke. Og når du drikker, prater du.
Du bærer stjerne, jeg er lege. Dette forblir helt konfidensielt.
Jeg har avlagt en ed.
Husk den eden og hold kjeft.
Takk for de gode nyhetene.
Det er noe jeg vil at dere skal gjøre. Spre nyheten om at han er halvt blind.
Han ser ikke i mørke.
- Hei, Fred. - Poe.
Nattblind. Forstår dere?
Ja, sjef. Vi fikk det med oss.
Kjapp dere.
- Hvordan går det, Fred? - Bare bra. Skal du handle ildvann?
En tønne Kentucky.
Og et halvt dusin tønner av det vanlige.
En Kentucky og så bare et halvt dusin?
- Et halvt dusin, Fred. - Si meg, Poe:
Har Bill Hickok vært her? Han kalles Ville Bill.
- Navnet virker kjent. - En bekjent av en slektning av meg.
Miss Mattie Silks. Hun var forlovet med en riktig spradebasse.
Poe er også forlovet. Med en Mattie Lyles.
Lyles? Mora til Mattie het det.
Takk skal du ha, Poe.
Hva vil du?
Jeg tok med en gave til guttungen.
En stokk. Den er god å ha.
Den er også god å ha mot blodtørstige villmenn.
Oi, takk!
Bare hyggelig.
Og til damen har jeg nyskårne blomster fra Kansas City.
Lever den tilbake. Den er farlig.
- Mamma... - Straks!
- Gå tilbake til pliktene dine. - Gjør som moren din sier.
Ja, sir.
- De blomstene dine er også en tabbe. - Det er du som begår en tabbe.
- Du kan ikke gifte deg med den mannen. Det er i så fall ikke min første tabbe.
- Jeg var første tabben din. - Det er jeg ikke stolt av.
Heller ikke av livet jeg da levde. Det ble det slutt på da jeg fikk Joey.
Jeg bryr meg om deg ennå, Mattie. Jeg vet at du bryr deg om meg.
Du må dra.
Poe kommer snart.
Han har sine brister...
Men presis er han.
Det i går kveld, da?
Det har aldri hendt.
Mattie...
Sett deg.
Jeg hadde en lang samtale med en gammel venn av deg i dag.
Fred Finley.
Så, miss Lyles, eller er det miss Silks?
Hvordan døde egentlig mannen din?
I hvilket slag?
Little Round Top.
Slutt å lyve!
- Din bastard! - Det der er den eneste bastarden her.
Og jeg har oppfostret ham som min egen.
Vet du hva, Mattie? Jeg skal gi deg jobb i saloonen.
Jeg har bruk for ei hore til der.
- Kom her, vennen. - Lei for det, mamma.
Så, så... Jeg er lei for at han slo deg.
VILLE BILL ER NATTBLIND
Jeg visste ikke at du var prinsen blant revolvermenn.
Dette bør helst ikke komme fra deg.
Du presser meg, Bill.
- Og jeg liker ikke å bli presset. - Jeg liker ikke å bli løyet for.
Lyver du for meg?
Nei.
Bra.
Kan jeg hjelpe deg, gutt?
Jeg tror at demonene mine til slutt har fått overtaket.
Alle menn har sine demoner, gutt.
En manns demoner... kan være stille -
- men aldri helt tause.
Hun var mitt liv lys.
Holdt demonene mine i sjakk.
Jeg er lei for det.
Kun Gud kan tilgi deg nå, din jævel.
Ingen kan flykte for evig.
Du gir opp, men vil likevel ha dem halsende etter deg helt til du dør.
Men ikke om du møter dem.
Spør deg selv hva du helst vil leve med.
Jeg er lei for det.
- Hvor er han? - Vær så snill, ikke gjør det.
- Vær så snill... - Vi må dra nå.
Hent tingene deres.
Ned med hodet!
Vi må ha drept ham.
- Det er ikke lov å bære våpen. - Det fins ingen lov lenger.
Det er en ny lovmann i byen.
Billetter, takk.
Når dere kommer til Wichita, oppsøker dere en som heter Earp.
Han er en bra mann. Han vil ta seg av dere.
Bli med oss, Bill.
Du vet at jeg ikke kan.
Jeg må avslutte dette, Mattie. Jeg har flyktet hele livet.
Du flykter ennå.
Det er på tide å legge vekk våpnene.
Om du blir her, kan vi ikke vente på deg.
Jeg venter på deg, Ville Bill.
Du skal gjøre som moren din sier, gutt.
Jeg vet hvorfor du må tilbake.
Du må tilbake fordi du er en helt.
Nei, jeg drar tilbake fordi jeg er feig.
Noen ganger krever det mer mot å dra.
Nå skal du være en mann og passe på moren din for meg.
Billettene, takk.
Der tok du meg.
Han er helten min.
Han er pappaen din.
FORRÆDER
- Skal du prøve å stoppe meg? - Nei. Jeg antar at du vil ha denne.
Poe!
Du skyter meg vel ikke i ryggen, Hickok?
Nei da.
500 dollar til den som dreper Ville Bill.
Jeg skal vise deg hva vill betyr, Hickok.
Ville Bill, liksom.
Jeg skal vise deg hva vill er!
Du er ikke så vill, Hickok!
Din jævla drittsekk!
Faen også.
Jeg er ferdig med å flykte.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!